I. Kalendář»
Leden
Únor
Březen
Duben
Květen
Červen
Červenec
Srpen
Září
Říjen
Listopad
Prosinec
1. 2.
se konal v Praze 4. ročník volby České Miss, kterou pořádala bývalá Miss Michaela Maláčová. Role předsedy poroty se ujal francouzský herec Alain Delon. Zároveň byl do kin uveden jeho poslední film Asterix a olympijské hry (Astérix aux Jeux olympiques, r. Frédéric Forestier, Thomas Langmann, 2008, Španělsko – SRN – Francie), ve kterém ztvárnil roli Césara. Herec nebyl v Praze poprvé, v červnu 1999 se zúčastnil společně s režisérem Patricem Lecontem české premiéry filmu Poloviční šance (Une chance sur deux, r. Patrice Leconte, 1998, Francie). V únoru 1993 byl čestným hostem pražského Plesu v opeře.
5. 2.
se konala v Institutu Cervantes v Praze vernisáž výstavy Flamenco Krajina duše, která zahrnula fotografie Gillese Larraína, jež byly výsledkem jeho cesty do Andalusie v osmdesátých letech minulého století a studií v New Yorku. Fotografie odrážely jeho vášeň pro fotografování a flamenco. Doprovodný program výstavy tvořil i hraný film Camarón (2005) režiséra Jaimea Chavarriho o slavném zpěvákovi flamenca Josém Monge Cruzovi – „Camarónu de la Isla“, který flamenco obnovil a ovlivnil nové generace hudebníků i posluchačů. Výstavu připravil Institut Cervantes ve spolupráci se Španělským velvyslanectvím v Praze.
5. 2.
vyrobili skláři v Nižboru na Berounsku křišťálové sošky Českých lvů poprvé v nové peci Jana II, nově otevřené na začátku roku 2007 a pojmenované podle manželky spolumajitele sklárny společnosti Rückl Crystal, Jiřího Rückla. Sošky vyrobil již podruhé sklář Kristián Filuš, který vystřídal původního tvůrce Jiřího Mádleho. Kvůli naprostému utajení se sošky třetím rokem udělují beze jmen vítězů. Ta se po převzetí oceněnými doplní na jejím podstavci takzvaným pískováním a malbou tekutým zlatem.
5. - 16. 2.
se konala v pražském knihkupectví Samsa v pasáži Lucerna na Václavském náměstí výstava fotografií s názvem Program pražských kin. Autor Martin Plitz nafotil snímky zaniklých kin v polovině 90. let minulého století jako svou ročníkovou práci pro Institut tvůrčí fotografie v Opavě. Vystavené snímky ukázaly různé užívání budov, ruin i proluk vzniklých na místech, kde se ještě před několika lety kina nacházela. Na fotografiích Plitz zobrazil tehdejší stav pražských kin od centra po periferie. Čtyři desítky někdejších kin nyní již obvykle nepřipomínají svůj původní účel. Jedinou výjimkou je bývalé kino Moskva, ze kterého se stal multiplex Ládví. Výstavu již v polovině 90. let mohli zhlédnout návštěvníci Mezinárodního filmového festivalu Karlovy Vary a poté i návštěvníci Letní filmové školy v Uherském Hradišti, v metropoli se však jednalo o premiéru.
7. 2.
se konala v pražském kině Atlas premiéra českého hraného filmu O život (r. Milan Šteindler, 2008).
7. 2.
obnovilo po dvouměsíční rekonstrukci provoz pražské kino Světozor. Návštěvníci zhlédli v modernizovaném sále jako první film celovečerní časosběrný dokument Občan Havel (r. Pavel Koutecký, Miroslav Janek, 2008). Ředitel kina Petr Jirásek sdělil, že proběhla nejrozsáhlejší rekonstrukce v novodobé historii tohoto kinosálu, jehož životopis sahá až do roku 1918. Velký sál kina přivítal diváky zvětšeným filmovým obrazem, kino dostalo novou oponu, lepší promítačky, nové ozvučení a sedačky. Kapacita kina se snížila kvůli pohodlnému sezení ze 488 na 356 míst. Novinkou jsou dvousedačky, nový foyer, upravený prostor pro výstavy a bar. Interiéry byly inspirovány několika kultovními filmy, jejichž známé scény převedla do reality architektka Marcela Steinbachová. Velký sál byl doplněn zařízením pro modulaci zvuku pro nedoslýchavé. Diváci s naslouchátky, tak budou moci přijímat zvuk filmu přímo do nich. Program modernizovaného Světozoru se bude obměňovat v týdenních cyklech a zachová původní dramaturgii. Modernizace kina Světozor přišla na zhruba sedm miliónů korun, z nichž část uhradil Státní fond České republiky pro podporu a rozvoj české kinematografie. 23. 5. oslavilo kino 90 let svého trvání a zároveň čtvrté výročí jeho novodobé historie. Tu začali tvořit noví nájemci, kteří do jeho prostor přišli v květnu 2004 ze Žižkova, kde provozují kino Aero.
7. - 17. 2.
se konal v Berlíně 58. ročník Mezinárodního filmového festivalu Berlinale 2008. Z české kinematografie byl v oficiálním programu uveden v nesoutěžní sekci Fórum český dokumentární časosběrný dokument Občan Havel (r. Pavel Koutecký, Miroslav Janek, 2008). Českou kinematografii v Berlíně již pošesté reprezentovalo České filmové centrum. Na filmovém trhu byly promítnuty tři české snímky, mimo jiné film Václav (r. Jiří Vejdělek, 2007). Z České republiky festival navštívil také přípravný tým zlínského Mezinárodního festivalu filmů pro děti a mládež.
9. 2.
se konalo v pražském kině Lucerna vyhlášení nominovaných filmů a osobností za rok 2007 na udělení Cen Český lev 2007, který moderovala Ester Kočičková. Mimo vyhlášení nominací byly uděleny následující ocenění: Český lev (Cena Magnesie) za nejlepší zahraniční film v české distribuci Kurz negativního myšlení (Kunsten å tenke negativt, r. Bard Breien, 2006, Norsko, společnost Cinemart, a. s.). Nejlepší filmový plakát vytvořil Martin Kaiser pro film ...a bude hůř (r. Petr Nikolaev, 2007, ČR) a získal plaketu. Cena filmových kritiků byla udělena hranému filmu Tajnosti (r. Alice Nellis /ž/, producent Jan Svěrák, 2007, ČR – SR), Cenu čtenářů časopisu Premiere a Cenu společnosti Telefónica 02 a 02 TV za nejúspěšnější legálně stahovaný český film získaly Vratné lahve (r. Jan Svěrák, 2007, ČR – Velká Británie – Dánsko). 2. místo Ceny Sazky za nejlepší nerealizovaný scénář obsadil Jiří Hubač st. s Miss Sarajevo, 3. místo Ceny Sazky za nejlepší nerealizovaný scénář celovečerních hraných filmů získal Marek Epstein za scénář Krávy. Nominační večer doprovázela (3. 1. – 1. 3.) v kině Lucerna výstava plakátů ke všem nominovaným filmům.
10. 2.
udělila Britská akademie filmového a televizního umění (BAFTA) kromě dalších Ceny Orange nejlepší herečce Marion Cottillardové, Cenu Anthonyho Asquitha za nejlepší hudbu Christopheru Gunningovi, cenu za nejlepší kostýmy Maritě Allenové a cenu za nejlepší masky/účesy Janě Archibaldové a Didieru Lavergnemu, všem za film Edith Piaf/La Môme (r. Olivier Dahan, 2007, Francie – Velká Británie – ČR).
11. 2.
začalo 30 gymnazistů z Euroregionu Nisa v Großhennersdorfu nedaleko Žitavy (SRN) a České Lípy společně připravovat multimediální show na téma luxus. Studenti měli týden na to, aby vytvořili představení, s nímž vystoupili nejprve v Německu a v létě také v českém a polském pohraničí. Vedoucí projektu byla Petra Sochorová. Gymnazisté ztvárňovali podoby luxusu třemi způsoby – filmem, divadlem a hudbou. Filmovou sekci vedl nizozemský kameraman Menno Vos, hudební sekci profesionální skladatel filmové hudby Mattes Kuhlmay a divadelní sekci berlínská herečka Radeva Vessela. Společné umělecké dílo bylo součástí česko-německo-polského projektu neziskových organizací Laterna Futuri a vedle českolipských gymnazistů se ho účastnili ještě studenti z Kamenné Hory (Kamienna Góra, Polsko) a saského Herrnhutu (NSR).
14. - 29. 2.
se konala v New Yorku (USA) v Muzeu moderního umění retrospektiva filmů režiséra českého původu Miloše Formana (18. 2. 1932). Na úvod přehlídky zařadilo muzeum snímek z roku 1965 Lásky jedné plavovlásky. Z režisérovy české tvorby vidělo newyorské publikum také jeho prvotinu Konkurs (1963), celovečerní filmy Černý Petr (1963) a Hoří, má panenko/La Fiesta de bomberos (1967, ČR – Italy) a televizní film Dobře placená procházka (1966). Retrospektiva měla na programu také Formanovy filmy natočené ve Spojených státech amerických včetně oscarových snímků Přelet nad kukaččím hnízdem (One Flew Over the Cuckoo's Nest, 1975), Amadeus (1984) a film Goyovy přízraky (Los fantasmas de Goya/Goya's Ghosts, 2006, Španělsko – USA). Svůj první film v zámoří s názvem Taking Off natočil v roce 1971. Na pořádání přehlídky se podílelo newyorské České centrum a filmová historička Irena Kovářová působící v New Yorku. Některé snímky zapůjčily pražský Národní filmový archiv a ČESKÁ TELEVIZE. Miloš Forman oslavil během konání retrospektivy své 76. narozeniny.
14. 2. - 31. 5.
se konala v Císařské konírně Pražského hradu výstava s názvem František Vláčil: Zápasy, věnovaná životu a dílu významného českého režiséra Františka Vláčila (19. 2. 1924 – 27. 1. 1999). Jeho tvorba obsáhla téměř tří desítky filmů, z nichž Marketa Lazarová (1967) je mezi odbornou veřejností považována za nejlepší český film všech dob. Pořadateli expozice byly společnosti Barrandov Studio a. s. a Správa Pražského hradu. Kurátorem multimediální výstavy byl Pavel Jiras. Vystavené snímky pocházely ze sbírek barrandovského studia, Národního filmového archivu a od řady pamětníků. 21. – 23. 2. se promítaly sekvence z nejslavnějších snímků Františka Vláčila Údolí včel (1967) a Marketa Lazarová (1967) na vodní stěnu, která byla instalována na Vltavě na plovoucím pontonu poblíž Mánesova mostu. Unikátní systém dvojité stěny vyvolával iluzi trojrozměrného obrazu a večer, kdy byla navíc vodní stěna téměř neviditelná, vzbuzovala dojem, že obraz vyrůstá ze samotné řeky. 29. 3. navštívila výstavu její patronka slovenská herečka a politička Magda Vášáryová, která jako šestnáctiletá ztvárnila ve filmu Marketa Lazarová titulní roli.
16. 2.
vystoupila v pražském Divadle Archa zpěvačka a herečka Jane Birkinová. Umělkyně, která se narodila jako Jane Mallory Birkin 14. 12. 1946 v Londýně, představila skladby ze svých alb nazvaných Arabesque, Rendez-Vous a Fictions. Jane Birkinová debutovala v roce 1965 filmem Fortel a jak ho získat (The Knack...and How to Get It, r. Richard Lester, 1965, Velká Británie). Po seznámení se zpěvákem, skladatelem, textařem a hercem Sergem Gainsbourgem (2. 4. 1928 – 2. 3. 1991), který se stal jejím manželem, přesídlila do Francie. Na svém kontě má mimo jiné filmy Slogan (r. Pierre Grimblat, 1969, Francie) a Zvětšenina (Blow-Up, r. Michelangelo Antonioni, 1966, Velká Británie). Jejich dcera Charlotte Gainsbourgová se stala rovněž úspěšnou zpěvačkou a herečkou.
18. 2.
představila v Berlíně (SRN) v kině Blow Up ve čtvrti Prenzlauer Berg režisérka a scenáristka Alice Nellis svůj film Tajnosti (2007, ČR – SR).
19. - 24. 2.
se konala v pražském kině Aero 4. přehlídka „filmové (ne)estetiky” – Festival otrlého diváka 2008. Přehlídka nabídla na dvě desítky filmů, které se vymykají standardním normám. Hlavní dramaturgem festivalu byl David Čeněk. Na přehlídce byly uvedeny mimo jiné filmy Edwarda D. Wooda, považovaného za nejhoršího režiséra všech dob – Glen nebo Glenda (Glen or Glenda, 1994, USA), Atomová nevěsta (Bride of the Monster, 1955, USA) a Plán 9 z vnějšího vesmíru (Plan 9 from Outer Space, 1959, USA). Projekcím předcházela přednáška Vladimíra Hendricha, který se pokusil zmapovat historický vývoj těchto filmů a zároveň připomněl některé společenské a kulturně-politické souvislosti jejich vzniku.
19. 2. - 1. 3.
v pražském kině Světozor ( 26.2.) a brněnském kině Art (19. 2.) uspořádal Institut Cervantes 3. festival španělského filmu 2008, kde byly převážně uvedeny filmy novější produkce a filmy, které získaly ocenění Premio Goya. Do programu byly zařazeny i tituly Hloupá dáma (La Dama Boba, r. Manuel Iborra, 2006) a Hlas moře (Mar adentro, r. Alejandro Amenábar, 2004, Španělsko – Francie – Itálie).
20. 2.
se konala v multiplexu Village Cinemas Anděl v Praze slavnostní premiéra české filmové pohádky Nejkrásnější hádanka (r. Zdeněk Troška, 2008).
21. 2.
se konala v pražském kině Světozor premiéra pásma českých filmů Rozpomínání na Zrcadlení (r. Ivan Vojnár, 2007), které tvoří dva dokumenty Rozpomínání (r. Ivan Vojnár, 2007) a Zrcadlení (r. Evald Schorm, 1965).
22. 2.
převzala na 33. ročníků udílení cen Francouzské filmové akademie za rok 2007 nejvyšší francouzské filmové ocenění César herečka Marion Cotillardová za herecký výkon v hlavní roli ve filmu Edith Piaf/La Môme (r. Olivier Dahan, 2007, Francie – Velká Británie – ČR). Ocenění získali i další tvůrci tohoto filmu – Tetsuo Nagata za nejlepší kameru, Olivier Raoux za nejlepší výpravu, Marit Allenová za nejlepší kostýmy a Laurent Zeilig, Pascal Villard a Jean-Paul Hurier za nejlepší zvuk.
22. 2.
na pozemcích barrandovského studia bylo postaveno tržiště ze 16. století, ve kterém se začal natáčet americký film Solomon Kane, který vypráví o hrdinovi z doby objevitelských cest legendárních mořeplavců. Snímek s odhadovaným rozpočtem 45 miliónů dolarů, tedy přibližně 770 miliónů korun, se podle zástupců studia v Praze natáčí od konce roku 2007. Film vzniká podle předlohy Roberta E. Howarda. Režisérem filmu je Michael J. Besset. Ve filmu hrají James Purefoy, Max von Sydow, Mackenzie Crook, Rachel Hurdová-Woodová, z českých herců Marek Vašut. Produkci filmu za českou stranu zajišťuje společnost International Production Company. Barrandov Studio a. s. pro tento snímek kompletně zajišťovalo stavbu na svých pozemcích i v hostivařských ateliérech.
23. 2.
byly uděleny v pražském kině Lucerna 13. ceny Asociace českých kameramanů – A.Č.K. Cenu za celoživotní dílo převzal kameraman Ivan Šlapeta, který se podílel na realizaci kolem čtyřiceti celovečerních filmů, mezi kterými byly například snímky Kalamita (r. Věra Chytilová, 1981), Kulový blesk (r. Ladislav Smoljak, Zdeněk Podskalský, 1978) nebo Vrchní, prchni (r. Ladislav Smoljak, 1980). Ivan Šlapeta se věnoval také tvorbě dokumentů, televizních filmů a seriálů. Oceněni byli také kameramani Jaromír Malý a Ramūnas Greičius, kteří získali cenu za vynikající kameramanské dílo. Jaromír Malý za televizní snímek Swingtime (r. Jaromír Polišenský, 2007) a Ramūnas Greičius za kameru filmu Tajnosti (r. Alice Nellis /ž/, 2007, ČR – SR). Uznání Jaroslava Kučery, které je určené mladým talentům za mimořádný počin v oblasti obrazové koncepce filmu, převzal Petr Bednář za snímek Galerie (r. Petr Bednář, Jan Prušinovský, 2007).
23. 2.
se konala ve Vídni a Salcburku (Rakousko) premiéra nového celovečerního snímku pro děti Mozart v Číně (Mozart in China, r. Bernd Neuburger, 2007, Rakousko – Čína) s hudbou českého skladatele Zdenka Merty. Film byl natočen podle scénáře Nadji Seelichové, scenáristky českého původu žijící v Rakousku stejně jako střihačka filmu Eliška Štíbrová. Ve filmovém ději se prolíná nejen evropská a čínská hudba, ale také hrané a animované části, v nichž navíc nastává další propojení – klasických evropských loutek s tradičním čínským stínovým divadlem. Za českou animační stranu na filmu spolupracoval režisér a animátor Aurel Klimt.
25. 2.
se uskutečnilo v pražském Divadle Archa slavnostní zahájení Evropského roku mezikulturního dialogu 2008 v České republice, které zahrnulo mimo jiné představení Evropského roku mezikulturního dialogu, projektu Společně napříč kulturami, představení ambasadorů Evropského roku mezikulturního dialogu, kulatý stůl, který moderoval Jefim Fištejn na témata Co je mezikulturní dialog?, Proč je důležitý v dnešní společnosti?, Jak dosáhnout pozitivního mezikulturního dialogu v ČR?, dále vystoupení českého folklórního souboru Vycpálkovci a uvedení českého dokumentárního filmu Krásnej život budu mít… (r. Pavel Koutecký, 2006).
25. 2. - 2. 3.
se konal v Praze 2. mezinárodní festival proti totalitě – Mene Tekel. Festival uspořádalo občanské sdružení Umění bez bariér ve spolupráci s hl. městem Prahou a Konfederací politických vězňů ČR. Festival zahájilo pietní shromáždění na paměť obětí komunismu a v poledne byla v Karolinu vernisáž mezinárodního výstavního projektu Totalita v kontextu evropských zemí. Organizátoři festivalu připravili řadu výstav, přednášky a projekce filmů natočených za minulého režimu, které měly divákovi přiblížit komunistickou éru. Projekce se konaly v promítací síni Národního filmového archivu Ponrepo v Biu Konvikt a kinosále Městské knihovny. Na programu filmového festivalu byly mezi jinými filmy Smuteční slavnost (r. Zdenek Sirový, 1969), Zabitá neděle (r. Drahomíra Vihanová, 1969), Devět kapitol ze starého dějepisu (r. Pavel Háša, 1969), Ezop (r. Rangel Valčanov, 1969, ČSSR – Bulharsko) a Kateřina a její děti (r. Václav Gajer, 1970).
25. 2.
získali česká zpěvačka a pianistka Markéta Irglová a irský hudebník Glen Hansard Oscara za nejlepší filmovou píseň. Ocenění americké Akademie filmového umění a věd dostali za skladbu Falling Slowly z filmu Once (r. John Carey, 2007, Irsko – USA). Dva Oscary získal také snímek Edith Piaf/La Môme (r. Olivier Dahan, 2007, Francie – Velká Británie – ČR). Za roli francouzské šansoniérky byla oceněna Marion Cotillardová. Snímek získal též cenu za nejlepší masky, které vytvořili Jan Archibaldová a Didier Lavergne. Oscara za nejlepší neanglicky mluvený film získal snímek Ďáblova dílna (Die Fälscher, r. Stefan Ruzowitzky, 2006, SRN – Rakousko), který byl natočen podle stejnojmenné knihy Adolfa Burgera (12. 8. 1917), jednoho z posledních žijících vězňů řady koncentračních táborů a jediného Čechoslováka, který pracoval v padělatelské dílně koncentračního tábora v Sachsenhausenu. Dnes již devadesátiletý muž žijící v Praze, kterému život v koncentračním táboře zachránila jeho profese tiskaře, byl účastníkem takzvané Operace Bernhard. Ta byla zahájena v roce 1942 a jejím cílem bylo výrobou falešných dolarů a liber oslabit ekonomiku nepřátel Třetí říše v době druhé světové války. V knize popsal svůj život vězně č. 64401 v padělatelské dílně. Všichni ocenění si převzali své Oscary osobně.