I. Kalendář»
Leden
Únor
Březen
Duben
Květen
Červen
Červenec
Srpen
Září
Říjen
Listopad
Prosinec
1. 1. - 31. 12.
proběhla 18. divácká soutěž premiérových českých a slovenských filmů uvedených v roce 2011 – Tachovská dýně. Tato soutěž o nejúspěšnější český nebo slovenský premiérový film promítaný v průběhu roku v tachovském kině Mže vznikla v roce 1994 s cílem podpořit český film a zapojit diváky, aby sami rozhodli o tom, jaký film se jim líbí. Každý český nebo slovenský film hodnotí diváci známkou výborný – dobrý – špatný a po skončení promítání házejí vstupenky do příslušné nádoby. To, jak se jim film líbí, je jedno kritérium (vypočítává se tzv. koeficient líbivosti), druhým je průměrná návštěvnost na představení (průměrná proto, že některé filmy se hrají vícekrát, jiné jenom jednou). Součtem pořadí v obou kategoriích je získáno výsledné umístění. Oceněné filmy – viz 18. divácká soutěž premiérových českých a slovenských filmů uvedených v roce 2011 – Tachovská dýně.
3., 12., 18., 21., 26. 1. a 1. 2.
uvedlo kino Ponrepo, promítací síň Národního filmového archivu v Biu Konvikt v Praze, pod názvem 6x Orson Welles výběr z filmů významného amerického režiséra George Orsona Wellese (6. 5. 1915 – 10. 10. 1985). Přehlídku zahájil film Občan Kane (Citizen Kane, 1941, USA), uvedeny byly také dva filmy z Wellesových shakespearovských adaptací, Othello (The Tragedy of Othello: The Moor of Venice, 1950, USA – Maroko) a Falstaff (Companadas a medianoche/Chimes at Midnight, 1965, Francie – Španělsko – Švýcarsko), a dále například snímek Skvělí Ambersonové (The Magnificent Ambersons, 1942, USA), který režíroval společně s Robertem Wisem. Přehlídku ukončil film Pan Arkadin – důvěrná zpráva (Mr. Arkadin – Confidential Report, 1955, Francie – Španělsko – USA).
4. - 16. 1.
se uskutečnila v kavárně pražského kina Lucerna výstava Český filmový plakát 2010. K vidění bylo 21 plakátů hraných filmů a 15 plakátů filmů dokumentárních.
4., 7., 12., 17., 19., 25., 31. 1. a 9., 14., 16., 18., 25. 2.
byla v kině Ponrepo, promítací síni Národního filmového archivu v Biu Konvikt v Praze, uvedena přehlídka z tvorby italského režiséra Maria Monicelliho (15. 5. 1915 – 29. 11. 2010). Pod názvem Mario Monicelli – Arrivederci Amici byly promítnuty snímky Velká válka (La Grande guerra, 1959, Itálie – Francie), Stalo se v Turíně (I compagni, 1963, Itálie – Francie – Jugoslávie), Casanova 70 (1964, Itálie – Francie), Moji přátelé (Amici miei, 1975, Itálie) a Moji přátelé II (Amici miei atto II, 1982, Itálie). Režii filmu Moji přátelé převzal po dalším klasikovi italské kinematografie Pietru Germim, který zemřel uprostřed natáčení. Výjimečný divácký ohlas způsobil, že Monicelli natočil o jedenáct let později druhý díl.
4. 1. - 17. 5.
proběhl v ČESKÉ TELEVIZI projekt Dvacet filmových sezon v ČT. Cyklus dvaceti padesátiminutových dokumentů s názvem Rozmarná léta českého filmu připravil pro ČESKOU TELEVIZI režisér Petr Vachler v produkci Petr Vachler – Vachler Art Company. Jednotlivé díly zmapovaly formou filmové kroniky nejzásadnější události, historické milníky a tvůrčí počiny v českém filmovém světě posledního dvacetiletí. Součástí dokumentů byl nejen historický exkurz, ale také ukázky z filmů a originální výpovědi, názory a vzpomínky více než dvou stovek osobností úzce spjatých s filmem. O svých osobních a uměleckých zápasech hovořili například režiséři a herci Jan Svěrák, Jan Hřebejk, Věra Chytilová, Jiří Menzel, Vít Olmer, Zdeněk Troška, Hynek Bočan, Karel Smyczek, Vladimír Michálek, Irena Pavlásková, Juraj Jakubisko, Anna Geislerová, Tatiana Vilhelmová, Pavel Liška, Klára Issová, Jiří Bartoška, Martin Dejdar, Vlasta Chramostová, Daniela Kolářová a Iva Janžurová. V rámci dokumentů zhlédli diváci také unikátní rozhovory s hercem Vladimírem Dlouhým (10. 6. 1958 – 20. 6. 2010) a producentem Pavlem Melounkem (31. 3. 1957 – 1. 9. 2010), kteří zemřeli v průběhu natáčení filmů. Cyklus dokumentů byl v komponovaném večeru doplněn každý týden vysíláním filmu z daného roku, k němuž se dokument váže.
10. 1. - 10. 2.
proběhla v Muzeu kinematografie v Lodži (Polsko) výstava českých a polských filmových plakátů nazvaná Konfrontace. Současně byla vydána stejnojmenná trojjazyčná publikace, která je k dispozici i českým čtenářům. Výstava (i kniha) měly srovnávací charakter. Na výstavě byly vedle sebe prezentovány československé a polské plakáty téhož filmového díla, a tak měl návštěvník možnost porovnávat uchopení tématu i umělecký přístup výtvarníků obou zemí. Na výstavě bylo takto z období 1955 – 1988 představeno 42 plakátových dvojic, v publikaci ještě o 32 dvojic více. Plakáty na výstavu zapůjčila pražská Filmová galanterie Terryho ponožky. Autorem textu publikace i kurátorem výstavy byl Pavel Rajčan.
10. 1. - 12. 2.
hostila Galerie města Trutnova výstavu děl výtvarníků a filmařů Evy Švankmajerové (25. 9. 1940 – 20. 10. 2005) a Jana Švankmajera. Výstavu koláží, grafik, různých objektů a scén z jejich filmů doplnil velký soubor obrazů obou umělců.
12. 1. - 27. 2.
v novém městském centru pražské čtvrti Horní Počernice – Chvalském zámku – byla otevřena expozice dokumentující téměř pětatřicetiletý „život” Pata a Mata, dvou populárních postaviček českého loutkového filmu. Poprvé se dva nešikové objevili v roce 1976 ve snímku Kuťáci režiséra Lubomíra Beneše. Následovaly dlouhé série snímků pod názvy Pat a Mat, ...A je to!/Pat a Mat.
13. 1.
byly na slavnostním večeru v pražském Divadle Archa poprvé uděleny 1. ceny české filmové kritiky 2010. Čtyřicet šest hlasujících kritiků posuzovalo ve dvou kolech 22 hraných a 13 dokumentárních filmů, které byly v roce 2010 uvedeny ve filmové distribuci podle pravidel UNIE FILMOVÝCH DISTRIBUTORŮ – UFD. Institut Cen české filmové kritiky vznikl za podpory Ministerstva kultury České republiky, českého plynárenského koncernu RWE Transgas, a. s. a České filmové komory, o. p. s., která akci zajišťovala. Nejlepším filmem roku 2010 se stal snímek Radima Špačka Pouta, další udělené ceny – viz 1. ceny české filmové kritiky 2010.
13. 1.
byl uveden do české distribuce dokumentární film Doba měděná (r. Ivo Bystřičan, 2010, ČR).
13. - 16. 1.
se uskutečnil v Brně 14. festival filmů, fotografií a publikací s cestovatelskou tematikou – GO KAMERA 2011, jehož hlavním tématem byly ledové extrémy. Velký ohlas sklidil český cestovatel Miloslav Stingl (19. 12. 1930), který hovořil na téma Mayové, jejich civilizace a zánik světa, ale i další vystupující, vesměs popisující své cestovatelské zážitky v exotických zemích. Kromě toho probíhaly soutěže, a to soutěž amatérských filmů, soutěž knih o cestování a soutěž cestovatelské fotografie, lektorské úvody, besedy a koncerty. Udělené ceny – viz 14. festival filmů, fotografií a publikací s cestovatelskou tematikou – GO KAMERA 2011.
13. 1. - 31. 5.
se konal Projekt 100 – 2011 – 17. ročník, každoroční putovní filmová přehlídka pořádaná Asociací českých filmových klubů, o. s. (spolupořadatel AČFK servis s. r. o.), která si za léta svého trvání vydobyla kultovní status. Projekt 100 – 2011 – 17. ročník, který byl zahájen 13. 1. v pražském kine Světozor, postupně prošel desítkami kin na takřka 75 místech Čech a Moravy, v nichž diváci mimo jiné viděli v obnovené premiéře film Gustava Machatého Erotikon z roku 1929 (v některých kinech měli k tomuto snímku živý hudební doprovod), francouzský snímek režiséra Pierra Étaixe Velká láska (Le grand amour, 1969) doplněný jeho krátkým filmem Všechno nejlepší (Heureux anniversaire, 1962), za který Étaix získal v roce 1963 Oscara za nejlepší krátký film. Polskou kinematografii zastupoval Andrzej Wajda, klasik polské i mezinárodní kinematografie, filmem Puškvorec (Tatarak, 2009) a úspěšný debutant Borys Lankosz, který natočil snímek Druhá strana mince (Rewers, 2009) podle scénáře významného polského spisovatele Andrzeje Barta. Dalším filmem v programu byl koprodukční dánsko-islandsko-francouzsko-německo-americký film Dobré srdce (Det gode hjerte, 2009), jehož režisérem je islandský filmař Dagur Kári. Posledním snímkem byl v Projektu 100 – 2011 britský Další rok (Another Year, 2010) režiséra Mika Leigha, šestkrát nominovaného na Oscara. Ve Slovenské republice se putovní filmová přehlídka Projekt 100 – 2011 uskutečnila 8. 9. – 31. 12. 2011. project was commenced
17. 1.
se mezi 20. a 22. hodinou v produkci Českého rozhlasu a Evropské vysílací stanice EBU uskutečnila akce s názvem Art’s Birthday 2011 čili Narozeniny umění, které oslavilo 1 000 048 let. Na tomto mezinárodním vysílání rozhlasových projektů z celého světa participovali i čeští tvůrci. Narozeninový večírek se konal v prostorách Galerie Národní technické knihovny v pražských Dejvicích a byl čistě hudební. Tradice celosvětových oslav Narozenin umění vznikla 17. ledna 1963. Tehdy Robert Fillou, jeden ze členů mezinárodního uměleckého hnutí Fluxus, prohlásil, že umění se zrodilo před milionem let, když pravěký umělec vhodil suchou houbu do nádoby s vodou. Od té doby organizují umělci celého světa jakousi globální narozeninovou party připomínající památku tohoto Filliouva dadaistického rozhodnutí i jeho sen o věčném spojení umělců.
17. 1.
předal Jaroslav Olša ml., velvyslanec České republiky v Korejské republice, korejskému filmovému producentovi Čon Jang-džunovi (v zahraničí známému jako Jay Jeon) medaili Ministerstva zahraničních věcí České republiky. Čon Jang-džun je jedním ze tří zakladatelů 1. mezinárodního korejského filmového festivalu v Pusanu, který za patnáct let své existence vyrostl v největší asijskou a jednu z největších světových filmových přehlídek. Z jeho producentské práce je v České republice nejznámější film Peppermint Candy (Bakha satang, 1999, Korejská republika) režiséra I (Lee) Čang-donga, který v roce 2001 obdržel cenu poroty Mezinárodního filmového festivalu v Karlových Varech.
19. 1.
ve výroční den smrti Jana Palacha (11. 8. 1948 – 19. 1. 1969) se uskutečnila v Husově sboru v pražských Vršovicích akce Den Jana Palacha II. Organizátorem a iniciátorem byl divadelník a filmař Miroslav Bambušek, který na téma sebeobětování natočil v roce 2009 experimentální film Jan Hus: Mše za tři mrtvé muže. Den Jana Palacha uctil Bambušek poprvé v roce 2010 v pražském kině Aero. Na programu v suterénu Husova sboru byly kromě výše zmíněného Bambuškova filmu promítány také filmy bezprostředně spjaté s lednem 1969: Ticho (1969) režiséra Milana Peera a Tryzna (1969), dokument slovenských filmařů Vladimíra Kubenky, Petera Mihálika a Dušana Trančíka z Palachova pohřbu. Večer uvedl duchovní úvahou husitský farář David Frýdl.
19. 1.
se v pražských kinech Lucerna a Palace Cinemas Slovanský dům uskutečnila slavnostní premiéra českého hraného filmu Nevinnost (2011) režiséra Jana Hřebejka.
19. - 23. 1.
udělil 6. festival krátkých filmů Praha, přezdívaný Pražské šortky a pořádaný organizátory Mezinárodního filmového festivalu Karlovy Vary, hlavní cenu 17minutovému rumunsko-nizozemskému snímku Klec (Colivia, 2010) režiséra Adriana Sitarua. Uspěl tak v konkurenci patnácti dalších soutěžních filmů z celého světa. Jedna z festivalových sekcí, První podání, soustředila krátkometrážní díla slavných režisérů. Byl zde uveden i snímek Kočičina (1960) české režisérky Věry Chytilové. Z českých filmů nebyl oceněn žádný.
20. 1.
se v Kongresovém centru v Praze konala slavnostní premiéra dokumentárního filmu s hranými prvky Nickyho rodina (2011, SR – ČR), kterým režisér Matej Mináč završil volnou „wintonovskou“ trilogii započatou hraným filmem Všichni moji blízcí (1999, ČR – Polsko – SR) a pokračující dokumentem Síla lidskosti – Nicholas Winton (2001, ČR – SR). Film Nickyho rodina pokračuje v pohledu na výjimečného člověka sira Nicholase Wintona, který zachránil stovky českých, zejména židovských dětí, když je před nacisty odvezl z Československa do Velké Británie a zorganizoval jejich umístění do náhradních britských rodin. Sir Nicholas Winton (19. 5. 1909), který v květnu 2011 oslavil 102. narozeniny, se slavnostní premiéry osobně zúčastnil v doprovodu dcery, syna a vnuka a setkal se také s herci filmu i s některými ze zachráněných dětí. Premiéře filmu předcházel návrh místopředsedy Senátu ČR Přemysla Sobotky na udělení Nobelovy ceny siru Nicholasi Wintonovi. Za přítomnosti britské ambasadorky v ČR Sian MacLeodové předal Přemysl Sobotka norskému velvyslanci v ČR Jensi Eikaasovi nominační dopis. Návrh podpořila petice, kterou v České republice podepsalo víc než sto tisíc dětí.
20. 1.
oznámila společnost Cinema City International, která v České republice provozuje síť multikin Cinema City a kino IMAX, že koupila konkurenční řetězec multiplexů Palace Cinemas v České republice, na Slovensku a v Maďarsku. Cinema City International získala celkem 15 multiplexů s celkovým počtem 141 sálů. Cena akvizice, díky níž se Cinema City International stala třetím nejsilnějším provozovatelem kin v Evropě, byla 28 milionů EUR.
20. - 30. 1.
krátký film Love Birds (2010) nominovaný za Českou republiku, byl vybrán do sekce mezinárodních studentských filmů 27. Sundance Film Festivalu. Film napsal a režíroval kanadský student Brian Lye, kameramankou byla ruská studentka Yana Ritsová, produkční Tomáš Hrubý a David Havas, producent za Filmovou a televizní fakultu Akademie múzických umění v Praze – FAMU International. V rámci festivalu a současně na webu youtube.com/lifeinaday se uskutečnila premiéra experimentálního filmu Život v jednom dni (Life in a Day, 2011, USA), v němž skotský režisér Kevin Macdonald zdokumentoval události 24. července 2010 z pohledu uživatelů serveru YouTube z celého světa. Do svého filmu zařadil také český snímek Video ze zoo, v němž kameraman a střihač Sergej Kondakov právě v tomto dni natočil v pražské zoo komplikovaný porod žirafí samice Nory, které se po mnoha hodinách podařilo přivést na svět samečka Jakuba. Lidé ze 197 zemí zaslali Kevinu Macdonaldovi 80 tisíc klipů obsahujících 4500 hodin materiálu. Režisér z nich sestříhal devadesátiminutový dokument. Producentem filmu byl britský režisér Ridley Scott.
21. - 27. 1.
se v pražském kině Lucerna uskutečnila 4. přehlídka soudobých japonských filmů a kultury EIGA-SAI. V základní kolekci se představilo sedm filmů patřících k nejlepším, které byly v posledních dvou desetiletích v Japonsku natočeny. Zvláštní bonus tvořilo aktuální uvedení stejnojmenné filmové adaptace románu Murakamiho Harukiho Norské dřevo (Noruwei no mori), spisovatele i v České republice dobře známého, kterou natočil režisér Tran Anh Hung v roce 2010. Doprovodnému programu dominoval tradiční Den japonské kultury, konaný v kině i dalších prostorách paláce Lucerna 22. 1. 4. přehlídka soudobých japonských filmů a kultury EIGA-SAI též zahájila cyklus akcí nazvaný Měsíc japonské kultury (do 24. 2.), součástí byly filmové projekce, koncerty, divadelní představení a další kulturní akce.
25. - 28. 1.
se konala ve Skopje (Makedonie) přehlídka filmů českého režiséra Otakara Vávry (28. 2. 1911 – 15. 9. 2011). Národní filmový archiv v Praze pro ni zapůjčil filmy Dívka v modrém (1939), Němá barikáda (1949), Krakatit (1948), Zlatá reneta (1965) a Kladivo na čarodějnice (1969).
26. 1. - 6. 2.
se konal v Rotterdamu 40. mezinárodní filmový festival. V sekci Rudé westerny, která představila filmové „westerny“ SSSR a zemí střední a východní Evropy z období 1924 – 1980, byl uveden snímek Synové Velké medvědice (Die Söhne der grossen Bärin) natočený v produkci studia DEFA NDR (Německá demokratická republika) v roce 1965 českým režisérem Josefem Machem. Festivalovým návštěvníkům se v nesoutěžní sekci Spektrum představil snímek českého výtvarníka a režiséra Jana Švankmajera Přežít svůj život (2010, ČR – SR). Některé z koláží Jana Švankmajera, použité pro tento film, byly vystaveny v Českém centru v Rotterdamu. Vernisáž se konala za účasti autora 1. 2., ve stejný den jako premiéra jeho filmu na zdejším festivalu, a byla otevřena do 7. 3. V průběhu festivalu byl promítnut také český film Limonádový Joe aneb Koňská opera (r. Oldřich Lipský, 1964), který zapůjčil Národní filmový archiv v Praze.
27. 1. - 2. 2.
se v pražském kině Evald konal Týden severských filmů. Pořadatel, distribuční společnost Cinemart, a. s., uvedl šestnáct současných filmových titulů ze severských zemí. Přehlídku zahájil snímek švédského tvůrce Lukase Moodyssona Mamut (Mammoth, 2009, Švédsko – Dánsko – SRN). Uvedeny byly filmy dánského režiséra Larse von Triera Kdo je tady ředitel? (Direkoren for det hele, 2006, Dánsko – Finsko – Irsko – SRN – Itálie) a Antikrist (Antichrist, 2009, Dánsko – SRN – Francie – Švédsko – Itálie – Polsko), norský snímek Kurz negativního myšlení (Kunsten å tenke negativt, 2006), jehož režisér Bård Breien získal cenu za režii na 42. mezinárodním filmovém festivalu v Karlových Varech 2007 a film cenu Český lev za nejlepší zahraniční film 2007. Dále byl promítnut vítězný snímek 43. ročníku mezinárodního filmového festivalu v Karlových Varech 2008 Ukrutně šťastni (Frygtelig Lykkelig, r. Henrik Ruben Genz, 2008, Dánsko), norská tragikomedie Na sever (Nord, r. Rune Denstad Langlo, 2009), snímek Dobré srdce (Good Heart, r. Dagur Kári, 2009, Dánsko – Island – USA – Francie) a řada dalších. Tvorbu známého finského režiséra Akiho Kaurismäkiho zastupovaly filmy Smlouva s vrahem (I Hired a Contract Killer, 1990, Finsko – Francie – Velká Británie – SRN – Švédsko) a Světla v soumraku (Laitakaupungin valot, 2006, Finsko – Francie – SRN).
28. - 29. 1.
proběhl v pražském divadle Dobeška 2. mezinárodní filmový festival (nejen) studentských filmů s antropologickou tematikou ANTROPOFEST. Uspořádalo jej občanské sdružení Antropofest sdružující mladé lidí, které spojuje společná záliba v sociální antropologii, konkrétně v jednom z výzkumných nástrojů tohoto oboru, antropologickém filmu. Společným úsilím se rozhodli změnit situaci, která doposud nedávala prostor prezentovat mladým lidem a studentům svá filmová díla tematicky spojená se sociální antropologií. 2. ročník festivalu byl zaměřen na témata identita, konflikt, tradice, hranice a každodennost. Uvedeno bylo 14 snímků, z toho tři české: Holuboje (2010) režiséra Martina Šmoldase o krajanské obci Holuboje v tzv. Besarábii (území dnešního Moldavska) založené českými kolonisty už v roce 1864, Moje války (2010) režisérky Jiřiny Kosíkové, která zachytila životní příběh jedné ženy na pozadí velkých historických událostí 20. století a film Jaroslavy Bagdasarové Turistou ve vlastním domě (2009) o Novém Čaplinu, vesničce daleko na severu na Čukotce, kde marně čekají na turisty. Vláda totiž rozhodla, že z ní udělá turistické místo, ačkoli tam denní teploty dosahují -30 stupňů.
29. 1.
vznikl na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze sborník třinácti studií nazvaný Tesilová kavalérie, který se pokusil kriticky zmapovat některé kulturní fenomény 70. let minulého století v Československu (vydalo nakl. Pistorius & Olšanská, 2010). Mezi tématy jako je populární hudba, televizní seriály, jazyk moci či móda v Československu, jsou některé z příspěvků věnovány i filmové tvorbě a některým jejím představitelům. Mimo jiné do sborníku přispěli studiemi i Blanka Činátlová, Kamil Činátl a Petr A. Bílek.
29. 1.
byly po jedenácté vyhlášeny a předány Ceny TRILOBIT Beroun 2010, Cena Vladislava Vančury a Čestná uznání FITES – Českého filmového a televizního svazu, Nadace Český literární fond a města Beroun za původní díla domácí filmové a televizní tvorby. Slavnostního předání se zúčastnili zastupitelé města Beroun i ministr kultury ČR Jiří Besser, který byl před odchodem do ministerské funkce berounským starostou. Udělené ceny – viz Ceny TRILOBIT Beroun 2010, Cena Vladislava Vančury a Čestná uznání FITES – Českého filmového a televizního svazu, Nadace Český literární fond a města Beroun za původní díla domácí filmové a televizní tvorby.
30. 1.
byl u příležitosti otevření nového kina v The Museum of the Moving Image v New Yorku (USA) promítnut český film Jaromila Jireše Valerie a týden divů (1970). Film zapůjčil ze svých sbírek Národní filmový archiv v Praze.